Dave! Callie! Ce se petrece acolo, sunteți bine?
Dave, Callie, ce se petrece? Nu vă mai prostiți!
Ei, hai - ce se petrece acolo?
Te rog... ajunge...
CONSTANTINE 01X06 - "Mânia lui Caliban"
Traducerea: Reef
Respiră adânc, scumpo; bunica ta sosește curând.
- Te va duce la... - Sullivan!
- A zis sergentul să treci la post. - Eu și Emily discutăm puțin.
- Nu vrei să-l faci să aștepte. - Îmi încerc norocul.
Ușurel, Sullivan - încerc doar să te feresc de o mustrare.
Scuză-mă, scumpo.
- Fata aia tocmai și-a pierdut părinții. - Da, iar Asistența Socială e pe drum.
M-am săturat să te ascult. Am zis "ajunge"!
- Focuri de armă! - Ce-a fost aia?
E-n regulă, n-a făcut nimic.
E-n regulă, îmi pare rău...
E-n regulă; hai să mergem.
Trezește-te! Hai, sus! Trebuie să te trezești!
- Tre' să pleci acum! - 'Neața, rază de soare!
Ia stai: cum era? Nora îți zice, nu?
- Vremea s-o ștergi; uite cravata. Sus! - Sau am mai putea sta...
Știu face un dejun pe cinste. Șuncă, ouă, cârnați, fasole, roșii...
Insule perfecte într-o mare de grăsime.
- Nu; a sunat iubitul meu, apare imediat. - N-ai zis aseară de vreun iubit.
- Ba am zis; hai, ia-ți boarfele! - Pun masa pentru trei, atunci!
- Nora, te-ai sculat? - A zis "Nora" - știam eu!
- Da, du-te! - Saltă-ți curu' din pat!
Ceau, iubi'... Eram la baie...
Așa: Zed ne-a dat lecția... Ești problema mea azi.
- Deci: care-i primul pas? - Înapoi în pat.
Eram și eu sincer.
Chas, știu ce am de făcut și am s-o fac, da?
De îndată ce pleci tu acasă.
Eu nu plec nicăieri.
Fie.
Să vedem...
Birmingham... Aia-i la cât - două ore distanță?
Ei bine...
Ajungem acolo până la prânz.
Se pare că am întârziat la petrecere.
Raportul poliției locale cuprinde o dublă crimă aseară; soț și soție.
Bătuți până la desfigurare.
Urme de mușcături? Plăgi prin împungere?
- Carne smulsă? - Raportul nu dă detalii.
Aveau o fetiță; nu a fost atinsă de atacatori.
Vom începe prin a ne da seama de ce a fost cruțată.
Eu mă bag, tu stai de șase.
Dacă am nevoie de tine, fluier ușor, gâtuit și apoi amuțit.
Băi, fu...
N-am mai pocnit eu îngeri, dar tu mă implori s-o fac, colega.
Nu-mi puteam anunța sosirea cu trompete. Aveam un ansamblu de coarne, pe vremuri.
Sunt convins.
Miroase a ars, dar nu-s urme de foc.
S-a consumat energie telechinetică, nu glumă, aici, aseară.
- Ce anume vrei? - Planuri de luptă, John.
- E vremea să le schițezi. - Planuri de luptă, zici?
Păi să-ncurcăm treaba ălora cu care avem de-a face.
Știu că se ridică un Întuneric, John.
E străvechi fără seamăn. Tu vei stăvili mareea atacurilor sale.
Și ce mă face pe mine atât de special?
Nimic, din câte-mi dau eu seama.
Sfântul Petru, Ignatie al Antiohiei, Ioana d'Arc; John - ăia erau "speciali".
Tu ești mai mult... O mișcare din disperare.
Povestea vieții mele, colega.
Păi, de vreme ce ești aici, te-ai putea face util.
De ce a fost cruțată fata în atac?
Nu-ți pot spune asta.
Păi ești un trimis divin, cu un șef omnipotent.
Nu face fasoane.
Când i s-a dat omenirii liber-arbitru,
îngerii au pierdut puterea de a influența direct evenimente de pe Pământ.
Exact genul de vorbe în doi peri la care mă aștept de la cei de teapa ta.
Cioburile cănii de cafea sunt podea... Dar petele de cafea sunt pe bufet.
Nu pușcă.
Ți-ar folosi să-ți spun că ești pe-aproape?
Trebuie să văd ce s-a petrecut aici.
Regulile s-au schimbat, John. Chestiile cu care ai de-a face au mai multă putere.
Se mișcă mai repede, tânjesc mai mult - vechile tale metode ar putea să nu meargă.
Fii deschis.
Dă-te din drum, rază de soare.
Ximbatik kaajal
ak bin-ka-aak-abtal.
Maya... Impresionant.
Era posedată de spiritul unui copil.
Fata a supraviețuit atacurilor fiindcă ea era atacatorul.
Entitatea dinlăuntrul ei o controla. Acum, că-i slobodă...
Va căuta un alt copil pe care să-l posede.
- Ce se petrece? - E cineva-n camera mea!
- Din nou...? - Haide, dragule... Ești în regulă.
Nu-i nimeni aici.
Sau aici.
A... știu.
E în dulap, nu-i așa?
E doar un dulap, Henry.
Auzi: așa-i de Halloween. Ți-o ia razna imaginația.
Mai știi cum anul trecut n-ai vrut la colindat, că te temeai de monștri?
Da...
Nicio grijă; rezolvăm noi.
- Darrell! - E un întreg costum pe lângă asta!
Ți-l pui și copiii se vor speria de tine - pe cuvânt.
- Tu sincer crezi că asta ajută? - Sincer...?
Henry-i un puști puternic - dacă-l lăsăm să fie.
Chiar ești puternic - știi bine, amice. Dar trebuie să și crezi asta.
Ești în regulă, drăguțule.
Încearcă să te culci la loc. Vise plăcute.
Nu...
E totul în ordine?
Scuze; nu știu de ce am țipat.
Vă puteți culca la loc acum.
Chiar așa...?
Mă simt mult mai bine. Veți vedea voi.
Știi că mi-aș putea pierde licența de jurist văzându-mă aici cu tine.
Dar îți sunt datoare, scumpi'.
Am scos asta cu lingușeala de la un tip de la Protecția Copilului.
Drăguț, dar cam lipicios.
Uite-ți fata: Emily Cooper.
- Vreo șansă să mă apropii de ea? - E de neatins.
Nu numai că-i sub terapie psihologică, dar și în arest de protecție.
De ce? N-au cum să aibă copoii un suspect.
Nu, dar s-au întâmplat o serie de ucideri de-astea prin tot Sud-estul.
- Părinți morți, bătuți-măr? - Toți aveau un singur copil...
Copiii au supraviețuit cu toții atacurilor.
Nu s-au stabilit legături între cazuri din cauza perioadelor dintre ucideri.
Primul documentat: acum 35 de ani.
Cel de după, 16 ani mai târziu, apoi alți 18.
Iar acum, trei în ultima lună.
- Atunci s-au deșteptat și polițaii. - Au ceva în comun copiii ăștia?
Gen coarne ce le cresc din capete...?
Nu, dar începeau cu crizele înainte de ucideri.
Ieșiri furioase la școală și acasă...
Bănuiesc că din cauză că aveau un spirit răuvoitor înlăuntrul lor.
Ca Roger al meu, vrei să spui?
Nu, păpușă.
Dragul tău soț decedat nu locuia în alte trupuri, el doar se văita că era mort.
E mult mai liniște pe la mine pe acasă de când l-ai ajutat să treacă dincolo.
Trebuie să aflu ce era spiritul ăsta cât era viu.
Uneori pot uita cine sunt și spunându-le pe nume le eliberăm din lumea noastră.
Își amintește vreun supraviețuitor numele sufletului care l-a posedat?
De copiii din cazurile recente nu te poți apropia,
dar un supraviețuitor din cele vechi stă pe-aici.
Marcello Panneti; are peste 40 de ani acum, mă gândesc. Unde-l pot găsi?
La spitalul clinic local de psihiatrie.
Perfect... Mă voi simți ca acasă.
Clinica de psihiatrie Crestview
Marcello i-a făcut cunoștință tăticului său cu un topor.
Capul mămicii a ajuns în batoză. Așa au crezut, că era capul.
Deci nu mă mir că nu vine nimeni la el în vizită.
Mai ales... o rudă de-ale lui.
El zece ani - doi adulți dezmembrați. Cam improbabil, n-ai crede?
Nu; copiii-s ca bureții; sug tot ce le dai.
Iar Marcello - mă rog...
Măiestria lui cu toporul e un fel de... Tradiție în familie.
Se zvonește că ar exista un butuc însângerat lângă ferma unde a crescut.
Când Marcello nu era cuminte, pedeapsa lui era...
Tăioasă.
Frumos în vremea asta a anului, nu-i așa?
Nu-i pentru pișăcioși gânguritori.
Da' tu ești genu' meu de tip.
Încerc să împiedic pe cineva să treacă prin experiența ta din copilărie.
Draci-uscați...
Cine-i...?
Henry?
Care-i colo?
- Tu ai făcut asta, Henry? - Nu. Eu abia am venit.
- Am auzit zgomote pe aici. - Da, și eu.
Cred că era cineva în casă.
Mă-ntorc în camera mea acum.
- Auzi, tată? - Ce-i?
Ai grijă.
Marcello a fost inutil, bietul nenorocit. Complet catatonic.
Majoritatea celor care supraviețuiesc unei posedări trăncănesc de chinul lor.
- Nenorocul lui. - Nu întrutotul.
Părinții lui au primit ce au meritat.
Dar trebuie să oprim entitatea asta malefică - e un ucigaș în serie prin timp.
Dacă-i atât de bătrână, poate dăm de alt supraviețuitor încă în viață.
Nu-i vreme de de-alea.
Cu Ridicarea Întunericului, trebuie oprită până să-și pună-n cap să ucidă din nou.
Uită-te aici.
- Ce fel de hartă-i aia? - "Ley Line"-uri (Linii de locuri).
Drumuri mistice prin care curge energia electromagnetică.
X-urile astea indică adresele victimelor ale căror părinți au fost măcelăriți.
- Toate pică pe aceeași linie. - Da...
Ley Line-urile sunt o cale ferată parapsihică
pe care sufletul unui copil poate lesne călători.
Pentru a găsi următoarea victimă...
- Urmăm linia. - Urmăm...
Linia.
Știm ce Ley Line-uri urmează spiritele, acum trebuie să detectăm chestia ostilă.
- Asta ce face? - Pune-o jos, aia nu ne-ajută.
Nu aia am întrebat; am întrebat ce face.
Dar tu ești prea preocupat-de-sine ca să mă auzi, ca de obicei.
Ca și cu Renee... Iar ea a plecat.
Mă tem că nu reprezentam ceva suficient cât să nu plece.
N-am la ce-ți spune ție, însă, că doar nici tu nu mă auzi...
Asta-i Sabia Nopții.
Forțează mânuitorul să spună adevărul.
Voiai să...
- Discutăm despre ceva, sau... - Nu! Nu...
E meritul lui Jasper; moara asta veche e un cufăr al comorilor, nu?
Da!
Iacătă-l...
Ce este?
Nu-i vreme de explicații; vei vedea.
Așa... Acum ne mai trebuie ceva tămâie.
Lasă-le să se răcească. Vor fi gustări bune cât meșterim.
Ce-s astea?
Preferatele tale... semințe de dovleac.
Carioci! Revin imediat.
Le-am luat.
Henry, ce ai făcut?
Am cioplit dovlecii.
Știi că n-ai voie să umbli cu cuțite.
- Dă-l la mine. - N-am terminat cioplitul.
Henry, dă-mi cuțitul.
Acum.
Îl duc înăuntru.
- Cât mai trebuie să facem asta? - Mergem până ne ghidează tămâia.
Potrivit hărților lui Jasper, Ley Line-ul continuă pe drumul ăsta juma' de km,
apoi cotim la dreapta.
Stai. Uite!
Direcția greșită, colega. Tămâia fuge de prezența energiei răuvoitoare.
Ce vrem noi... e în spatele tău.
Și acum, ce? Batem la ușă?
- Nu, aia nu ține niciodată. - De ce nu?
"Bună, am dat de urma unui spirit rău la casa dvs."
"Ar putea fi înăuntrul copilului dvs.; ne lăsați să ne uităm?"
- Da, nu va ține. - Nu.
Cel mai bine stăm pe vine peste noapte. Așteptăm, ne uităm și ascultăm un atac.
Io n-am făcut nimic.
Alo, profu'?
Ai doi copii irascibili acolo.
- Ce-i în trenciul ăla? - Eu sunt.
Mergi și oprește cearta aia până nu se rănește careva.
- Ai un copil la școala asta? - Nu, n-am copil la școala asta.
Vrei măcar să te întorci?
Ești doar un țânc... Vrei la mami?
Ești doar o pușlama; ridică-te.
Băga-mi-aș!
Băiatul ăla a ajuns la mine la spital cu craniul fracturat.
Ce i-ai făcut?
- Te apărai de el, amice? - Nu-l lua cu "amice".
Nu există niciodată motiv să se întâmple așa ceva - niciodată!
Bună! Mă numesc John Constantine.
Sunt noul consilier de la școală; am venit să vă văd băiatul.
Tare nu ne place să-l trimitem așa acasă.
Poftește. Eu sunt Darrell. Ea e soția mea, Clair.
Tocmai încercam să ne lămurim de ce s-a comportat așa astăzi.
- Nu-i stă în fire. - Aveți dreptate, doamnă.
Ce faci?
- Ce dracu-i aia? - O rădăcină de mătrăgună.
Spiritele răuvoitoare nu o suferă; trebuia să vă arăt cu ce aveți de-a face.
Sunt exorcist; băiatul vostru e posedat - n-avem prea mult timp.
- Afară! - I-am spus lui Chas că asta nu ține...
Uitați: ați spus-o chiar voi că nu-i Henry al vostru și aveți dreptate.
E un spirit sălășluitor, ucide de zeci de ani, iar voi urmați.
Afară!
Uitați: voi vă știți fiul cel mai bine; fiți cu ochii pe el și sunați-mă...
Dacă se întâmplă ceva.
Știi ceva? Am un plan mai bun.
N-ai reușit să strecori vreo sticlă pe lângă amicii noștri de colo, este?
Ar trebui să mă rușinez de mine.
Erau vremuri când mie mi-ai fi cerut servicii - și uită-te la mine acum.
Fără bani de cauțiune, fără pileală...
Mi-au trebuit doar șase luni la nebuni ca să devin un nenorocit de amator.
Sunt blestemat, când e vorba de copii.
Probabil din cauză că am fost eu însumi un ticălos mic de toată groaza.
Pentru aia chiar că ți-ar trebui terapie.
Du-te-nvârtindu-te.
Mi-ai arătat destul de clar că nu ai voie să mă ajuți.
Am spus exact contrariul. Ce, ți-a distrus auzul terapia cu șocuri?
Bun, atunci.
Mergi și avertizează-i pe mami și pe tati de mica lor sămânță demonică,
trimite-o-napoi în iad și adu-mi și-un gin cu tonic, bun?
Călăuzire, John. Îți pot oferi călăuzire.
Mulțumesc mult de tot.
M-am descurcat binișor în viață fără vreun ajutor de la tine.
Ești sigur de asta?
De unde știi că n-am fost de-a dreapta ta când te ardea taică-tău cu țigara?
Sau că te-am oprit de la sinucidere când te-a lăsat soră-ta singur cu el?
Ajunge cu asta.
Nu ți-a fost ușor, John.
Dacă vrei să salvezi un copil, doar amintește-ți cum era să fii unul.
Măi, dar isteață panaramă te mai crezi...
Știi ce cred eu despre dejunul acelui câine?
Draci-uscați - m-astup când face asta.
Fain.
Adorabil.
Nervii tăi ne-ar fi putut ucide, Darrell. Ai noroc că nu avea o armă.
Nu mai conta; l-am adormit din prima.
- Avem un copil; te vede. - Nu vă mai certați!
Mă bucur că mă vede, fiindcă are nevoie de un model masculin.
Fă tu pe mama; giugiulește-l! Dar va învăța să se descurce în viață!
Cum s-a descurcat la locul de joacă...?
- E doar în școala primară... - Nu vă mai certați!
Henry?
Ce s-a întâmplat aici...?
Ce-i mirosul ăla de ars?
Îmi vei face rău?
Nu, firește că nu! Henry...
Violență...? Nu așa îți exprimi emoțiile.
Cum ai și făcut asta...? Va trebui să cureți dezastrul ăsta.
Trezirea, frumusețe. Ai un vizitator.
Johnny, ți-am spus să nu mă deranjezi decât dacă vii cu dejunul.
Ce voiai să spui când ziceai că fiul meu e posedat?
Toți părinții ăștia aveau un mucea care prezenta exact comportamentul lui Henry.
E adevărat ce-ai spus; Henry...
Ceva nu-i în regulă.
Nu toate sufletele se cufundă senin în noapte.
O moarte violentă poate lăsa în urmă un suflet tulburat sau traumatizat.
Spiritele-copii sunt cele mai rele. Se poartă ca toate pușlamalele...
Doar că crizele lor se termină în sânge.
Bun.
Trebuie să fac ceva. Ce putem face?
De-am ști cine era spiritul cât era viu, am putea găsi un mod să-l eliberăm pașnic,
dar puță ăsta ar putea fi de sute de ani.
Aș putea încerca să-l gonesc...
Dar un exorcism forțat pe copii...
Ce-i...?
Copiii sunt cu pretenții.
Chiar dacă alungăm spiritul din Henry, ar găsi o altă gazdă.
Există alte opțiuni?
L-aș putea lega de un loc - dar ăla ar fi un pericol pentru noi.
Iar tu ar trebui să faci parte din echipă.
Am un amic ce ne poate ajuta, dar...
Sunt necesari cel puțin trei pentru o ședință.
Voi face tot ce-i necesar să-mi recuperez fiul.
Ai zis că ești doctor, nu?
Henry.
Păreai cam indispus în ultima vreme, așa că am adus ceva vitamine de la lucru.
- Ce-i aia? - Vitamine...
B-12; ți le dau tot timpul.
- Chiar așa? - Da, haide.
Lasă doar brațul moale.
Oprește-te... Oprește-te!
Oprește-te!
- Henry doarme pe canapea; revin repede. - Da - pa, dragă.
A fost un drum mai lung decât credeam.
Mai avem doar vreo două ore până sedativul își pierde efectul.
Atunci să trecem la treabă.
Clair, el e Chas.
- Bună. - Mulțumesc că îmi ajuți fiul.
Chas, uită-te prin spate, asigură-te că suntem singuri; ar putea ieși urât.
Ce loc îi ăsta?
Asta-i casa primei victime a posedării pe care am găsit-o.
Un băiețel ucis de mama și tatăl lui aici acum 35 de ani.
Proprietatea asta nu s-a mai vândut de-atunci.
- Cine era? - Marcello Panneti.
Fain băiat; nu prea spune multe.
Deci nu-i pot elibera sufletul din lumea noastră fără numele lui,
dar îl pot lega de un loc, să nu mai poată pleca la ucis.
Vrei să-l prinzi în casa asta.
Chestia din fiul tău are o legătură strânsă cu acest loc.
Locul potrivit pentru o invocare.
Știe că suntem aici.
- Spiritul? - Casa.
Orice loc unde s-a produs o tragedie supurează cu energie.
Începi să o simți, după o vreme.
Ești bine?
Nu-i nimeni.
Crimele au avut loc în camera asta.
Aici vom ține ședința.
Începem?
Trebuie să ne ținem de mâini și să nu întrerupem contactul.
Nu până recit vraja de legare - s-a înțeles?
Te vei descurca bine.
Spirit iscusit al mortului, cotropitor al cărnii, prin timp călător,
îți aducem ofrande din viață spre moarte
și te poftim în cercul nostru.
Mișcă printre noi.
Spirit blestemat al mortului, vărsător de sânge, de familii nimicitor,
îți poruncim să vii în cercul nostru!
Mișcă printre noi, numaidecât!
Nu rupeți cercul!
Vine...!
O căprioară cu trei picioare...? Ce-nseamnă asta?
Înseamnă că ne pierdem naibii timpul.
Ce n-a mers bine?
Poate Marcello nu era posedat.
Dacă și-a ucis părinții de capul lui, spiritul n-are legătură cu locul ăsta.
Nu! Casa asta-i pe Ley Line, la fel ca toate locurile atacului.
Haide, John - ce-ți scapă?
Henry se va trezi din clipă-n clipă; mă tem că se va lua de soțul meu.
- Trebuie să scoatem chestia asta din el! - Nu vrei un exorcism, Clair.
- Ai încredere în mine. - Am.
Încredere în tine.
Poate nu am eu încredere în mine însumi.
John... Vreau să îmi salvezi fiul.
Salut, amice. Arată super costumul. Nu ți-am spus eu, mititelule?
- Darrell? - Pe unde ai umblat?
- Am tot sunat. - Ascultă, trebuie să-ți explic.
- El cum a ieșit din bulău? - Soața ta a retras acuzațiile.
Am venit să exorcizez un spirit malefic din băiatul tău.
- Și zici că eu îi bag prostii în cap...? - Știu cum sună, dar ascultă.
Nu, nu mai ascult de-acum! Ți-ai ieșit din minți!
Nu vă mai certați!
Darrell!
Conflictul... Ăsta-i declanșatorul.
Henry!
Oprește-te, puștiule!
Voi fi bine! A luat-o pe stradă!
Mă-ntorc și la tine!
Nu poți intra acolo!
Auziți, copii? Ați văzut careva un zombi scund?
E acolo.
- Băi, frate - îți trebuie bilet! - Scuze, colega: am închis!
N-aș încerca ceva în locul tău, colega.
Oglinda asta ți-o va arunca înapoi direct în față.
Fii copil cuminte. Vino acasă cu mine, da?
Un topor...
Firește...
Știu ce ești, băiete. Chiar dacă tu ai uitat.
Numele tău e Marcello.
Știu de ce faci asta. Părinții tăi nu erau oameni buni, este?
Tatăl tău ți-a retezat degetele pe un butuc nenorocit!
Și ce... te vei smiorcăi pentru asta pe vecie?
Nu ești singurul care a trecut prin greutăți în copilărie, băiete.
Lumea asta-i întunecată și plină de durere... pentru toți!
Doar că cei mai mulți nu lasă o dâră de cadavre și vieți sfărâmate ca răzbunare!
Ce, vrei să-mi pară rău de tine?
Cum rămâne cu biata fetiță căreia i-ai ucis părinții căutând tu răzbunare?
Nu primești păreri de rău de la mine, băiete!
Nu!
Marcello Panneti!
Ca cel care te-am numit, te leg de locul tău de drept!
Unde sunt...?
Haide...
Să te ducem acasă, Henry.
Crezusem că Henry era posedat de sufletul unui om mort.
Dar era vorba de sufletul unuia viu.
Marcello era cel mai vechi supraviețuitor din evidențe fiindcă fusese primul ucigaș.
Dar fapta fusese atât de traumatizantă,
încât sufletul îi părăsise trupul și se pusese pe ucis.
Un suflet nu poate trece dincolo cât trupul său e încă viu.
Așa că pe al lui Marcello l-am trimis în singurul loc în care am putut.
Măcar e închis într-o unitate de înaltă siguranță,
unde medici calificați îi pot trata copilul lăuntric.
Cine știe...? Poate într-o bună zi își va găsi și liniștea.
Dar cu putredul meu copil lăuntric cum rămâne?
Dacă omenescul e cel care ne poate mântui,
atunci depășirea stricăciunilor și slăbiciunii firii mele
ar putea fi partea de care mi-e cel mai groază.
Nu am răspunsurile. Știu doar că se ridică un Întuneric.
Și dacă nu-l pot eu opri, lumea asta se va schimba pentru totdeauna.
Traducerea: Reef